Det är en universell sanning att en nyinfekterad zombie behöver hjärnor.
Aldrig har det varit sannare än vid den nyliga attacken mot Netherfield Park-
-där ett hushåll slaktades av en hord levande döda under ett whistspel.
Vem går där?
Darcy... Överste Darcy.
Inga bitmärken från zombies på den här ofördärvade kroppen.
Fader...
Hur visste ni att mitt ärr kom från fäktning?
- Det är en gammal skada. - Jag har inget ärr.
Mer sherry till mr Kingston tack.
Darcy?
Fortsätt, vi har inget att dölja.
Fortsätt roa er.
Mr Darcy.
Överste Darcy, jag kommer i tjänsten.
- Någon här ska ha blivit biten. - Absolut inte.
Vi har inte haft någon zombie- incident på över två år.
- Jag försäkrar er att vi skyddar oss. - Nyinfekterade zombies är svårupptäckta-
-tills dess de ätit sin första hjärna, sen accelererar deras förvandling.
Vi är väl medvetna om hur det fungerar, överste Darcy.
Nå? Är ni nöjd så?
- Ja, får jag spela en hand? - Givetvis.
- Godkväll. - Kan vi börja?
- En brygd? - Flugor, madame.
- Ursäkta? - Kadaverflugor.
De har bara en avundsvärd talang.
Förmågan att spåra dött kött.
- Jag vann. - Listigt spelat, mr Kingston.
- Flugorna surrar högt. - Oroa er inte för surret.
Oroa er när surret upphör.
Kära nån.
Finns här någon mer som kunnats infekteras?
Någon familjemedlem?
Godkväll.
- Kingstons brorsdotter är här. - Hon behöver inte utstå Darcys frågor.
Cassandra, kom tillbaka!
Annabelle, var är du?
Annabelle?
Det har inte alltid varit så här, mina kära döttrar.
Vid århundradets början var Britannien rikt genom världsomspännande handel.
Från kolonierna kom inte bara silke och kryddor-
-utan även en smittsam, avskyvärd pest, som fransoserna misstänktes ha spritt.
Är ni förvånade?
De bitna, infekterade, drabbades av en omättlig hunger efter levandes hjärnor.
Miljoner dog, för att sen uppstå igen. Som legioner av de odöda.
Så visst verkade domedagen ha kommit.
Även apokalypsens fyra ryttare sades ha rest sig från helvetet.
Som beskydd för de levande byggdes den Stora Barriären.
En 30 meter hög mur som omgav London.
Sen påbörjades utgrävningen av den kungliga kanalen.
En väldig djup kanal som omgav såväl staden som dess murar.
Landet mellan befästningarna blev känt som Inomlandet.
Det blev på modet att studera orientens dödliga stridskonster.
Japansk för de välbärgade. Kinesisk för de visa.
I det andra slaget om Kent föll en av broarna över den kungliga kanalen.
Glupska zombies massakrerade alla invånare i Inomlandet.
Åsynen av slakten drev unge King George till galenskap.
När slaget slutligen vunnits beordrade han rivning av alla broar, förutom en.
Hingham Bridge, som än idag är det enda sättet att korsa kanalen.
Många trodde att fienden besegrats.
Överklassen lämnade Londons säkerhet för nyligen befästa lantegendomar.
Men största vaksamhet krävs fortfarande.
Håll era svärd skarpa som ert förstånd-
-för det slutliga slaget mot de odöda kvarstår ännu.
Svensk text av - "Liket sprattlar" a.k.a EarlOfOxford
divxsweden.net - Valet för den medvetna och moderna människan
Mr Bennet!
Har ni hört att Netherfield Park bebos igen?
Av en mr Bingley. Ung, ensamstående, med stor förmögenhet.
Mrs Long säger att han är förmögen. Han kommer till dansen kväll.
- Hur berör det våra krigardöttrar? - Var inte tröttsam.
- Han bör gifta sig med en av dem. - Döttrar ges inte till vem som helst.
Ni har redan gett dem en social olägenhet genom att träna dem i Kina.
- Kinas stridskonst saknar motstycke. - Jag hade inte valt bort Shaolin.
- Tala inte så, Lizzy. - Jag går gärna på dansen.
- Tror ni Bingley är stilig? - Du skulle tycka det-
-även om han hade ett halvt zombieansikte.
- Du skulle göra mig så lycklig. - Jag antar att vi alla kan gå
Nej! Jag vill inte visas upp som ett kreatur.
Det är för att du är en ko som inte kan fresta det andra könet.
Mu.
Ta inte min eftergivenhet som en lättnad i disciplinen!
De måste finna makar, mr Bennet. Ni vet att de inte får ärva er.
Deras omedelbara överlevnad är vad jag bekymrar mig för.
Du är fem gånger vackrare än nån annan här.
- Sluta, Liz. - De andra flickorna är chanslösa.
Mr Bingley ska ha bjudit in dandyn från London
- Le, Liz. - Senare.
Där är den nya, stiliga, ägaren.
Tydligen söker kapten Bingley en hustru?
Det stämmer. Där är hans systrar, Caroline Bingley och Louisa Hurst.
Det sägs att han ärvt nästan hundratusen pund.
- Vilken magnifik make han vore. - Charlotte, tänker du på annat?
Zombier eller inte, vi måste tänka på giftermål.
- Jag byter inte mitt svärd mot en ring. - För rätt man skulle du det.
Mr Darcy, en imponerande man.
Han äger halva Derbyshire. Värd minst tiotusen pund per år.
- Välkommen, hur är det? - Det är bara bra.
Så det här ska vara uppsluttet?
- Hon är den vackraste varelse jag sett. - Hon ler för mycket.
Hon är änglalik.
Charles Bingley, glad att få träffa er.
Jag är mrs Bennet. Vi har hört så mycket om er.
Här är mina oklanderliga döttrar.
Får jag presentera min vän, mr Darcy av Derbyshire.
- Trivs ni i Hertfordshire? - Mycket.
- Biblioteket lär vara ett av de bästa. - Är det?
Miss Bennet, får jag be er om de nästa två danserna?
Jag är inte bokad.
Bra val, mr Bingley, ni valde den mest förtjusande av mina döttrar.
Dans har väl förfinats inom societeten, eller hur, mr Darcy?
Alla vildar kan dansa. Även zombies kan förmodligen dansa någorlunda bra.
Var vänlig nog att inte glömma nästa dans, miss Bennet.
- Darcy, ni måste dansa. - Jag hatar att dansa med okända.
- Du dansar med den vackraste flickan. - Systrarna är också söta.
Mycket så.
Hon är uthärdlig, men inte söt nog att fresta mig.
Och tydligen ingen annan man här.
Darcy, dina krav, min vän...
Det var olyckligt.
- Mr Darcy...din odrägliga dumbom. - Det är William Darcy.
Jag rent av avskyr mannen. Snobbig, och så kvick i mun.
Jag skulle inte dansa med honom, om han så vore...
Mrs Featherstone?
Ni är odöd.
Jag måste berätta något...
- Vad hände, Lizzy? - Jag räddade hennes liv.
- Från mrs Featherstone? - Från odöda mrs Featherstone.
Hon var ytterst tolerabel.
- Hjältemodigt, Darcy. - Hon försökte berätta något.
Ett recept?
Skratta, jag bryr mig inte. Hon var inget hot.
Vi attackeras!
Hennes ansikte är intelligent och vackert med de mörka ögonen.
Hennes kropp är såväl lätt som tillfredsställande.
Och hennes armar är muskulösa, men inte okvinnliga.
Lizzy, jag har aldrig mött nån muntrare.
- Så ledig, med så fin släkt. - Du får gilla honom.
- Du har gillat många korkade. - Han är vad en ung man ska vara.
- Vänlig, livlig, stilig och... - Ganska rik.
- Välj en rik om du kan. - Han är inte lika rik som Darcy.
- Jag såg dina blickar. - Jag hatade honom!
- Du gillade honom! - Han betedde sig förmer.
- Erkänn att du tyckte han var stilig. - Som förtjänat, han ser därför illa ut.
- Du ska inte förstöra för oss! - Han är en man förtärd av sin stolthet!
Varför skulle en man med anor och rikedomar inte vara självsäker?
Om jag tillåts säga det... Han har rätten att känna sig stolt.
Jag skulle förlåta hans stolthet, om han inte förgjort min.
Stolthet orsakar mycket osämja. Fåfänga och stolthet är inga synonymer.
Hur är du stolt utan självförtroende?
Stolthet är vad vi tycker om oss själva. Fåfänga är vad andra tycker om oss.
- Brev till miss Jane Bennet. - Han räddade dig.
Mrs Featherstone var civiliserad.
Hon var en zombie. Gudskelov fanns han där.
Bingleys bjuder in mig på te.
Självklart.
- Jag tar hellre vagnen. - Bäst du rider, det kommer regn.
- Då måste du övernatta. - Listigt, om de inte tar henne hem.
- Jag föredrar vagnen. - Du måste visa mr Bingley tillgivenhet.
Det räcker, rid fort. Zombierna vaknar upp fort i vätan.
Barmhärtige Gud, det här är inte sant?
- Hon måste övervakas noga... - Miss Elizabeth Bennet.
- Gick ni hela vägen hit? - Ja, hur mår min syster?
Hon har feber och sov illa, hon har säkert influensan.
- Eller värre. - Jag hatar sjukdom, så oelegant.
- Får jag se till henne? - Självklart.
Tack.
Jag gör inte om samma misstag som det från mrs Featherstones whistspel.
Janey.
Miss Bennet?
Läkaren har kommit.
- Fastnade hon i ösregnet? - Ja.
- Hur är såret, doktorn? - Hennes pistol fick bakslag.
- Jag ser inga bitmärken. - Det ifrågasätter ingen.
De här tillhör nog dig.
- Hur är hon? - Hon sover.
Hon återhämtar sig säkert, anslut er till oss.
- Jag roar mig med en bok. - Föredrar ni läsning?
- Jag föredrar många saker före kort. - Halva världen förstår ej andras nöjen.
- Jag pratar inte japanska. - Nej, du tränade inte i Japan.
- Var det i Kina? - Ett Shaolintempel i Henan.
- Jag lärde mig utstå otrevligheter. - Vad för slags otrevligheter?
Jag ger dig hellre en demonstration.
Mr Darcy, har er syster växt?
- Hon är lika lång som Elizabeth Bennet. - Och extremt kompetent.
Ordet "kompetent" används alltför lätt om unga kvinnor-
-men min syster Georgiana förtjänar det. Hon bemästrar kvinnlig stridskonst-
-på ett dödligt sätt. Jag känner inte fler än ett halvt dussin lika duktiga.
- Inte jag heller. - Och, mr Darcy?
Ni ställer höga krav på kvinnor?
En kvinna måste behärska musik, sång, måleri, dans och språk.
Hon ska kunna Kyotomästarnas kampstil-
-vapenteknik och strategi. Annars förtjänar hon inte termen.
Hur kan ni känna sex sådana kvinnor?
- Varför så sträng mot ert kön? - En kvinna är vältränad eller förfinad.
Man kan inte unna sig båda delarna i dessa tider.
"L'Art De La Guerre" Krigskonsten.
Har ni inte läst den som den skrevs, på Wu-dialekt?
- Dessvärre inte. - Då har ni inte läst "The Art Of War".
Jag borde gå tillbaks till Jane.
Hon försöker vinna männens intresse genom att undervärdera sitt eget kön.
Otvivelaktigt.
Mrs Bennet, miss Bennet, miss Bennet och miss Bennet.
- Mrs Bennet, glad att ni är här. - Tyvärr under tråkiga omständigheter.
- Tänker ni hämta hem Jane? - Jo, vi kan inte inkräkta på er längre!
- Hon mår för illa för att flyttas. - Hon är blek.
- Jag måste protestera. - Vårdslöshet vid infektioner-
-...kan leda till ert abrupta dödsfall. - Arrogans kan leda till ert.
Er defekt är att medvetet missförstå andra.
- Och ni är orättvist fördömande. - Kom nu, Eliza.
Mr Bingley, jag vet hur vi kan bryta spänningarna i grevskapet.
- En bal här i Netherfield. - Uteslutet! Säkerhetsriskerna...
Briljant idé. När Jane tillfrisknat anordnar jag den.
Hon kommer att känna sig hedrad.
Vi kunde ha stannat i palatset en vecka.
Jag möter hellre en förkylning än Darcys klinga.
Mrs Beachams barnhem har fallit.
Vi blir flera till kvällens middag.
- Din hälsa verkar helt återställd. - Jag har återhämtat mig.
- Jag visste inte att vi väntar besök. - Gästen är en viss herre.
Där är han.
- Vem är det? - Det är en viss herre.
Han besiktigar sin framtida egendom.
Godset måste gå till en manlig arvinge.
Den vidriga mannen kan så fort jag är död-
-kasta ut er, enligt eget behag.
Vem av mina kusiner ska äras för den excellenta matlagningen?
Mina döttrar är tränade i stridskonst, inte i kökskonst.
Min beskyddarinna är inte bara kungens rikaste subjekt-
-utan även den dödligaste, hängiven utrotandet av de odöda.
Ni har säkert hört talas om Lady Catherine deBourgh.
Den dödligaste svärds- kvinnan i Storbritannien.
Vig som en svart panter. Min ödmjuka hemvist är Rosings Park.
- Gifte hon sig? - Änka, hon har en sjuklig dotter, Anne.
- Har Anne presenterats? - Hennes bräcklighet förhindrar det.
Jag sa Lady Catherine att hovet berövats sitt ljusaste smycke.
Jag levererar delikata komplimanger på ett obesvärat sätt.
Det förefaller som om allt ni saknar... är en hustru.
Jag måste erkänna att de fagraste kandidaterna till fru sitter här.
Jag kungör att jag förtjusats av er dotter Jane.
Jag ber om ett enskilt samtal.
Kära präst, jag är rädd för att Jane är tingad. Vi förväntar oss ett frieri.
- Full förvirring. - Liz är ledig, och närapå lika fager.
- Är förhandling uteslutet? - Morgonpigga fåglar får masken.
Tänk noga över era delikata komplimanger nu.
Ja... Hon är nästan lika fager som den andra.
Lysande. - Tack, mina damer, lugna er.
Jag tänkte läsa ett stycke ur Fordyce predikan-
-...till unga damer. - Vilken njutning.
Kapitel ett - Hemmet.
- Vi ska besöka tant Phillips. - Bara om Jane och Lizzy eskorterar er.
- Definitivt. - Och mr Collins?
Med nöje, om mr Bennet låter mig avbryta läsningen.
- Med tungt hjärta, sir. - Jag blir lätt smickrad, och ni...
-...är charmerande. - Kom, mina damer.
Miss Elizabeth, så charmant ni är idag. Låt oss köpa krukor och pannor.
Ni kan bära dem istället för era svärd och dolkar.
Oj, är det någon olägenhet? Det förefaller så.
- Penny McGregors vagn. - Hjälp!
- Någon är instängd. - Jane!
Snälla hjälp mig! Någon?
Det var en hemsk olycka.
- Men jag överlevde, Jane. - Inte i bokstavlig mening.
Miss McGregor kommer tydligen inte köra ut mera lampolja.
Jag måste erkänna att jag inte visste att zombies kunde arrangera fällor.
Snart är de nog på valsedlar till parlamentet.
Kom nu.
Vi försöker hinna till förmiddagsteet. Söla inte, vi får inte bli sena.
- Miss Bennet. - Tack, mr Collins.
Ridderligheten lever. Kom, vi får inte bli sena.
Det måste vara de extra militär- styrkorna stationerade i Meryton.
Löjtnant Danny!
Vem är det bredvid honom?
Fröknarna Bennet - löjtnant Wickham. Han är ny och ska hantera zombies.
- Ni är säkert stilig i er uniform. - Kitty! Lydia!
- Jane, Elizabeth, låt mig presentera... - George Wickham.
- Det här är vår kusin, mr Collins. - Kyrkoherde Collins.
Vi väntas hos Phillips.
- Eskortera oss. - Jag är upptagen.
- Mr Wickham? - Med nöje.
Hon bakar, så vi får inte bli sena. Jag sa att hon bakar.
Jag är angelägen om att komma i tid. Tant Phillips muffins är storartade.
Lady Catherine och jag hatar långsamhet, vilket gjort mig till pedant.
Tack för att ni följer oss, och står ut med mina yngre systrar.
Det är mitt nöje.
- Kommer ni vara kvar hela vintern? - Det beror på fienden.
Mr Bingley!
Vi är precis på väg till Longbourn.
Mr Bingley, ni lovade oss en bal.
Ni är återhämtad. Då ska jag förbereda den finaste bal ni sett.
Får löjtnant Wickham komma?
Självfallet, alla mina officerskamrater bjuds in.
Ursäkta mig.
Farväl, miss Jane.
Där är ju mina vackra syskonbarn!
- Kom med, mr Wickham. - Tyvärr, plikten kallar.
Jag måste få veta, mr Wickham. Varför är det spänt mellan er och Darcy?
- Känner ni honom väl? - Mer än vad jag önskar.
På mindre än en månad har han gjort sig impopulär.
Det är alltid smärtsamt att se honom. Jag har alltid haft band till familjen.
Min far skötte mr Darcys egendom. Darcy och jag växte upp tillsammans.
Hans far såg mig som en andra son. Jag kan inte beskriva hans vänlighet.
Han gav mig allt. Jag tänkte ansluta mig till kyrkan-
-men när han dog i andra slaget om Kent gav Darcy min tjänst till en annan.
- Varför behandlade han er så grymt? - Stolthet.
Han såg mig som underklass.
Jag älskade hans far, så jag kan inte utmana Darcy.
Kom nu, Lizzy!
- Vi planerar resan till North Gantry. - Jag kommer.
Vi kanske ses på mr Bingleys bal.
Kanhända.
Jag kommer att vara där.
- Mr Wickham, ni kom. - Som jag sa.
Jag trodde Darcy skulle hålla er härifrån.
Om Darcy vill undvika mig får han gå, inte jag.
Jag fann er, miss Bennet.
Ledsen, och ni är?
- Wickham. - Jag glömmer aldrig ett ansikte-
- särskilt inte en ängels. Ni har väl inte glömt vår dans?
Tack, mr Wickham.
Lady Catherine har vällovat mina lätta steg.
Hur har ni haft tid att öva in så delikata steg?
Smicker tar er dit ni vill, miss Bennet.
Dansen får oss att sväva iväg. Alla präster bör helga äktenskap.
Det här är min favoritdel av dansen. Alla är i full swing.
Vilken prakt! En präst kanske inte behöver leva asketiskt.
Strålande, strålande gjort, allihopa.
Tack för er uppmärksamhet.
Miss Bennet, jag tänker vara vid er sida hela kvällen.
- Får jag nästa dans? - Ja!
- Mr Darcy, det här är mr Collins. - Kyrkoherde Collins.
- Er...? - Kanske min kusin.
Mr Darcy, jag har upptäckt något fantastiskt, något extraordinärt.
Ni är syskonbarn till Lady Catherine de Bourgh.
Jag vet.
Jag vet det. Jag vill få äran att presentera mig.
Jag är kyrkoherde Parson Collins...
Jag förutsäger ett bröllop inom tre månader.
Vilken charmig ung man. Han är så...rik.
När Jane äktar Bingley blir systrarna åtråvärda-
-...för andra rika män, och sen... - Mor, det är dags att gå nu.
- Var inte oförskämd. - Mr Darcy hörde dig.
- Ska jag vara rädd för honom? - Jag hittar inte pappa och Lydia.
Pappa är nog i biblioteket, jag letar reda på den dumma flickan.
Edwin, var är desserten?
Sir?
- Vi måste genast hämta Darcy. - Vi har inte tid med det.
- Mr Bingley. - Ja.
Bingley?
- Ni är Beachams tjänare. - Vi var det.
- Hur tog ni er in? - Vår nya vän visade oss vägen.
Mr Darcy!
Blev han biten?
- Blev han biten? - Nej, han föll och slog i huvudet.
Bingley? Vakna.
Er förmåga som krigare är oantastlig. Om ni bara kunde vara en lika bra vän.
"Kära Jane, vi lämnar Netherfield. Jag vet inte när vi återvänder."
Bingleys packade och försvann? Jag förstår inte.
- Vet han inte när han återvänder? - Darcy vill träffa sin syster.
"Min bror uppskattar henne mycket. De ska träffas ofta i intima stunder."
"Har jag fel, kära Jane, som hoppas att det här ska ge lycka åt många."
Miss Bingley vet att han älskar dig, men vill att han äktar miss Darcy.
Om mr Bingley älskar mig kan inget hålla oss isär.
Ingen som sett er tillsammans kan tvivla på hans tillgivenhet.
Mr Bingley återvänder säkert snart. Det finns en förklaring till detta.
Mina damer, godmorgon.
Mr Collins vill prata enskilt med er syster.
Med Liz?
Miss Elizabeth, jag insåg genast att ni är min framtida maka.
- Nej! - Jag vet att ni kan göra mig lycklig.
Men jag måste tillägga att ni måste sluta med krigskonst.
Vi kan inte ha svärd i vårt hem. Men nu, miss Elizabeth.
Låt mig livligt försäkra er om kraften av min tillgivenhet.
Sir, jag är hedrad av ert frieri.
Men jag måste tyvärr avböja det.
Lizzy, jag insisterar på att du gifter dig med mr Collins!
Oroa er inte, mr Collins. Hon tar sitt förnuft till fånga.
- Jag är förskräckligt ledsen. - Du går tillbaka, tänk på framtiden!
Attan.
Lizzy, gift dig med mr Collins, annars pratar jag aldrig med dig igen.
- Prata med henne. - Lizzy!
Du har ett svårt val. Din mor talar inte med dig om du inte äktar mr Collins.
Och jag kommer aldrig mer prata med dig om du gör det.
Vem försörjer dig när far är död? Ingen! Du blir en patetisk fattig ungmö.
Allt är att föredra framför att gifta sig utan kärlek!
Lizzy, gå inte ut ensam i skogen!
Lizzy! Jag förbjuder dig!
Elizabeth?
Mr Wickham?
- Ni lämnade balen. - Jag ville inte bråka med mr Darcy.
Det hade förstört balen för alla. Ledsen att jag inte fick en dans med er.
Har ni sett fyra gentlemän här?
- I höga hattar? - Såg ni dem?
Det var säkert bärare av likkistor. Det här är en kyrkogård.
Miss Bennet?
Jag vill visa er något kärt. En hemlig plats jag aldrig visat någon.
Det var en ren slump att jag kom dit. På något vis tror jag att det var ödet.
Gå in, jag ska bara se till hästen.
Var inte rädd.
Det är jag inte.
Ni är ganska oförskämda.
Nej, vänta.
Allt är bra.
Lyckliga är de som får nattvarden.
Gräshopporna har ingen kung, ändå fortsätter alla framåt.
- Hjärnor. - Grishjärnor, ni har inget att frukta.
De behöver människohjärnor för att fullt ut utvecklas till zombies.
St. Lazarus är lösningen på våldet.
Vi måste söka en lösning med de mer avancerade av dem.
- Hovet stödjer säkert en sån plan. - Kriget har utarmat Storbritannien.
Jag vet inte vart jag ska vända mig.
Det är bara en tidsfråga tills de är fler än oss.
- Liz? - Charlotte, kommer du?
Jag har nyheter att berätta. Jag har förlovat mig med mr Collins.
- Du är överraskad? - Snarare lättad.
Mina chanser till lycka med honom är så mycket en kvinna kan hoppas på.
- Och du förväntar dig det? - Vid 25 år är det mer än förväntat.
Charlotte, om du är lycklig så är jag också det.
Jag ska presenteras för Lady Catherine, om jag övernattar behövs ett förkläde.
- Charlotte. - Hon är bestämd, jag vill ha dig med.
Jag följer med. Men jag har ett villkor.
När ni träffar Lady Catherine, räcker en enkel nigning.
Håll ögonkontakt men prata bara om ni ombeds om det.
Lady Catherines Svarta Garde, de får inte röra sig.
Man kan kittla dem med en fjäder.
En extraordinär syn, inte sant? En sådan prakt!
Lady Catherine dödar de odöda, så majestätiskt.
Elizabeth Bennet.
Apokalypsens fyra ryttare. När de kommer är slutet nära.
Den här vägen.
Parson Collins, miss Lucas och miss Bennet.
Lady Catherine. - Miss de Bourgh.
- Lady Catherine. - Så ni är Elizabeth Bennet?
Ja, min Lady.
Det här är min dotter.
Så vänligt av er att bjuda in oss på te, Lady Catherine.
- Mr Darcy? - Miss Bennet.
- Känner ni mitt syskonbarn? - Jag har haft nöjet att träffa honom.
- Mr Wickham. - Soldaten ni pratade om?
Miss Bennet begärde hans närvaro för att diskutera en strategi mot zombies.
En löjtnant? Verkligen?
- Och teet är serverat. - Ska vi?
Ni har fått tillträde till kungarikets rikaste kvinna.
Resten är upp till er.
Ni kanske hört att inte alla drabbade föder sig på levande-
-...och bibehåller mänskliga drag. - Hur undviker de att utvecklas?
Genom religiös fromhet, och grishjärnor.
De ges dem i nattvarden. Det släcker deras törst efter mänskliga hjärnor.
- Kronan har slut på pengar. - Ber ni om pengar?
Mitt förslag kan avsluta kriget. De här zombierna är resonabla.
Med finansiering skapar vi förtroende hos de odöda-
-som förefaller ha makt över de lägre stående zombierna.
Zombie-aristokrater?
Jag ser dem som vilsna själar. Om bara en leder dem i krig...
De odöda är som gräshoppor. De förgör, de behöver inga ledare.
Förutom en faktiskt.
Enligt uppenbarelseboken kommer Antikrist leda de odöda-
-...på mänsklighetens domedag. - Så uppmuntrande, Collins.
Tack, finns det mer scones?
- Vi förhandlar med en utvald grupp... - Om vad?
- Ett fredsfördrag. - Aldrig.
Då är mänskligheten dödsdömd.
De odöda förökar sig mycket fort.
Det tar 16 år för oss att utbilda soldater, zombies görs på en sekund.
Organiserade kan vi inte besegra dem.
Vårt enda hopp är en samexistens. Innan de hittar sin Antikrist.
Gamle mr Darcy skulle stött förslaget.
Jag har tolererat din närvaro här länge nog, Wickham.
Vakter!
Minns detta ögonblick, och den möjlighet ni så kvickt förkastade.
Zombiernas tid är redan här. Vakna upp eller slumra in i glömskan.
Mr Darcy, ni är lika känslokall som de odöda.
Ni är mycket bestämd för att vara så ung.
Verkligen, men Lady Anne har uppfört sig oklanderligt.
Ett föredöme faktiskt.
Vill du ha en scones, kära?
Jag menade inte att skrämma er.
- Det gjorde ni inte. - Nej, självfallet inte.
Rosings är den säkraste platsen i England.
Det är det som är problemet. De känner sig oövervinneliga.
- Deras övermod blir deras fall. - Fall?
Ni pratar som om vi redan är besegrade.
Jag tror vi förstår varandra, Elizabeth.
- Genom det sätt ni stöttat mig... - Darcy är avskyvärd mot er...
Inte mer avskyvärd än den mot er och er familj.
Darcy övertygade Bingley om att lämna er syster.
- Varför? - Han ser er syster som ovärdig sin vän.
Darcy övertygade Bingley om att hon bara var ute efter pengar.
- Hur kan ni veta det här? - Män pratar.
Darcy skryter om det.
Miss Bennet, rym med mig.
Ni har just gått över gränsen.
Mycket mer än så, miss Bennet.
Återvänd till ert liv, räkenskapens dag är kommen.
Charlotte?
- Mr Darcy. - Miss Bennet.
Ni har äntligen vaknat, så lyckosamt.
- Jag måste säga er något. - Var vänlig och sätt er.
Miss Bennet, många anser er underlägsen mig-
-med hänsyn till er börd, er familj och andra omständigheter.
Men jag kan inte hålla tillbaka mina känslor. Jag har försökt förgäves.
Jag känner en stark beundran och ömhet för er, mot bättre vetande.
Jag ber er lidelsefullt om att avsluta mitt lidande och bli min hustru.
Om jag kunde känna tacksamhet skulle jag göra det, men jag kan inte.
Jag har aldrig velat ha er åsikt. Och ni har sannerligen dolt den.
Får jag fråga varför? Varför avfärdas jag så lättvindigt?
Ni berövade medvetet min kära syster lyckan.
- Förnekar ni det? - Jag vill inte förneka det.
Jag gjorde vad jag kunde för att hålla min vän från er syster.
- Hur kunde ni? - Han var kär, det var inte hon.
- Jag såg henne som likgiltig? - Likgiltig? Hon är blyg!
Sa ni mr Bingley att hon ville åt hans förmögenhet?
Jag skulle inte vanära er syster så, men någon ansåg det.
- Av miss Bingley? - Av er mor, under balen.
Ni har betett er förkastligt.
Förklara varför ni håller hans olycka i era händer.
Mr Wickham har sannerligen varit olycklig.
Ni nämnde aldrig fördelarna!
Är det er åsikt om mig? Tack för er tydlighet.
Ni skulle aldrig kunnat fria till mig så att jag skulle ha accepterat.
Efter att bara ha känt er i en månad ser jag er som den sista jag vill äkta.
Ni har sagt nog, madame.
Jag förstår era känslor, ni får mig att skämmas.
Förlåt mig, acceptera min önskan om er goda hälsa och framtida lycka.
- Kära nån. - Vad hände, Lizzy?
Det här är en antikvitet.
- Mr Darcy... - Kom mr Darcy hit?
Fabulöst...
Det behövs städas här, Elizabeth.
"Kära miss Elizabeth Bennet, jag skriver inte för att förnedra mig själv igen."
"Men jag vill bemöta era anklagelser."
"Jag sårade inte er syster medvetet. Jag försökte beskydda min vän."
"Mr Bingleys känslor för er syster översteg allt jag trodde möjligt."
"Kvällen för dansen, efter jag hört er mors kalla önskan-
-om förmögenhet övertalade jag Bingley-
-om arrangemangets olämplighet. Om jag sårat miss Benning var det omedvetet."
"Så till era ord om att jag skadat Wickham."
"Så snart min far kungjort att Wickham skulle ärva en ansenlig summa-
-blev mr Darcy mystiskt infekterad."
Det föll på min lott, som son, att ge honom ett värdigt avslut."
"Mr Wickham fick arvet min far lämnat honom."
"Wickham slösade bort allt, varefter han krävde alltmer."
"Slutligen nekade jag honom. Han bröt då alla kontakter med mig."
"Förra sommaren inledde han ett förhållande med min 15-åriga syster-
-och övertygade henne att rymma. Hans mål var hennes arv på 30.000 pund."
"Men han ville också hämnas på mig."
"Lyckligtvis fick jag min syster att förstå Wickhams motiv."
"Jag hoppas detta kan förklara mitt beteende."
"Av alla vapen i världen, vet jag nu att kärleken är det farligaste."
"Jag har sårats dödligt. När föll jag så för er, miss Bennet?"
"Jag kan inte förmå mig att minnas. Jag var förälskad innan jag förstod."
"Men som den stolta dåre jag var kan jag inte kan hoppas på er kärlek."
"Jag söker lindring i strid. Jag skriver från belägringen av London."
"Zombiernas attack var planerad. Någon mörk kraft vägleder fienden."
"Genom att inta London har de hundrafaldigats."
"Nu strävar vi efter att hålla dem fängslade inom den stora muren."
Det här var planerat. De slog ut palatset och parlamentet.
De skar av våra "huvuden" innan vi hann skära av deras.
"Om de intar Hingham Bridge, blir det som att öppna en dammlucka."
"De kommer välla över oss i överväldigande antal."
"Kära miss Bennet. Jag ber er att vara redo."
- Liz! - Jane.
Jane, vad är det?
Wickham rymde med Lydia. Hon är bara ett barn.
Jag kunde aldrig ana att han var så oanständig.
Vad ska vi ta oss till?
De här breven.
Jag vet var hon är.
- Er egendom är väldigt liten. - Och ändå uthärdar vi.
Jag har angelägna affärer att ta mig an.
En lögn av skandalös proportion har nått mig.
Ni tänker äkta mr Darcy? Är det sant?
- Fråga, jag väljer om jag svarar. - Låt mig göra mig förstådd.
Darcy har sen barndomen lovats min dotter.
- Varför skulle han då fria till mig? - Är ni förlovade eller inte?
Inte.
- Lovar ni att aldrig göra det? - Jag lovar inget sådant.
Då beskyddar jag en er mycket överlägsen mans ära.
- Vågar ni möta mig i strid? - Jag gör det inte.
Att ta till vapen mot er vore att ta till vapen mot England.
Min följeslagare får duga... - Wilhelm.
Miss Bennet, ger ni upp?
Nej, mitt mod stiger vid varje försök att förolämpa mig.
Vägrar ni göra mig till viljes?
Ja!
Jag vet inte vad jag beundrar mest.
Er skicklighet som krigare, eller er stolthet som kvinna.
- Lydias ära står på spel. - Sluta, vi ger oss av efter Lydia.
- Det rätta kan inte göras snart nog. - Ni vet inte var hon är.
- Jag vet, jag överger inte Lydia. - Jag följer med.
- Du måste beskydda Longbourn. - Rid genast, båda två.
Jag tar er familj till Rosings. Det finns inte säkrare plats.
Samla ihop ert folk.
- Nej, hela London har fallit. - Vi måste över bron.
Bron är minerad. Den sprängs i gryningen.
- När våra sista män lämnat Inomlandet. - Om de odöda tar bron är vi förlorade.
Hursomhelst... Vi måste ta oss över.
Hallå, miss Bennet.
- Pottersfield. - Ja, verkligen. Vad?
Det är här, där vi står. Det är ett omärkt gravfält för zombies.
Ja, självfallet.
Vad kan ni två ha för orsak att lämna Hertfordshire för att bege er hit?
Om äventyren inte kommer till ens hem får man söka dem annorstädes.
Vi hade inget val. Wickham har rymt med Lydia.
Han har fört henne till sina zombie-aristokrater, i St. Lazarus.
St. Lazarus? Jag känner området väl.
Jag såg det raseras för fem dagar sedan. Er syster kan inte ha överlevt.
Jag är djupt ledsen för er förlust.
Överste Darcy.
Jag måste omedelbart ge mig av till Hingham Bridge.
Självklart.
Låt oss se hur resonabla aristokraterna är nu när deras aptit väckts.
På min order. Nu!
Gryningen är vid fem i morgon bitti. Jag kommer att ta mig tillbaka.
Ni måste spränga bron så snart det ljusnar.
Jag ger order om det.
Jag är rädd att Darcy fick veta för mycket.
Var rädd för de horder av missfoster som är på väg mot oss.
London har redan fallit, och den Stora Barriären brinner.
Hingham Bridge är bakom oss. London är därborta.
Vad tittar ni mot, mr Bingley?
St. Lazarus.
- Darcy ljög. - För att rädda er, han gör allt för er.
Lizzy!
Lata dig inte, kom nu.
Vem har gjort det här? Vem stjäl döda soldaters hjärnor?
- Mr Darcy. - Allt är bra.
Han sa att ni skulle komma. Wickham sa ni skulle komma.
Offensiven mot London - planering
Min gud så förutsägbar du är.
Jag visste att du måste försvara Bennets ära när jag tog Lydia.
- Är du här för att döda mig? - Jag kommer med ett erbjudande.
Bennets erbjuder 10.000 pund för Lydia om du lämnar England för gott.
Så nobelt av dig, men svaret är nej.
Finns det ingen finansiell ersättning som får dig att göra det rätta?
Nej, jag har ingen användning för pengar längre.
- Är det din fars klocka? - Ja.
Ge den till mig.
Nej.
Jävla helvete!
- Du kommer inte undan! - Jag har matat dem, lycka till.
Lydia, du måste ta dig över Hingham Bridge.
Så länge Wickham lever är England i fara. Rid, Lydia!
Jag erövrade London, Darcy. Trodde du att du kan besegra mig?
Det har jag alltid gjort.
- Du är en förrädare, George. - Nej, jag är kung.
Lydia!
Det är dags, sir.
Ja det är det.
- Ryttare! - Vänta!
Lydia! Var är de andra?
Din dåre. Jag har varit en av dem hela tiden.
Om din far levt hade jag aldrig blivit militär.
Jag skulle aldrig infekterats! Det är ditt fel!
Jag överlevde. Mitt hat mot dig höll mig vid liv.
Apokalypsens fyra ryttare har rest sig från helvetet!
Jag var den väntade! Den som skulle leda dem!
Varje liv jag tagit, varje ohygglighet jag gjort-
-är ditt fel!
Vi kan inte vänta längre, sir. De odöda är snart här.
Ni måste vänta, Bingley!
- Ge ordern. - Ja, sir.
Liz!
Från den första stund jag såg er var mitt hjärta förlorat.
Lady Catherine, låt mig komplimentera era byxor.
- Och er ögonlapp, mode eller funktion? - Funktion.
Min Lady.
- Gissa vem som pratar med pappa? - Mr Bingley.
Lady Catherine.
Det här är lite genant, men jag vill prata med miss Jane.
Ensam.
Mr Darcy.
Min favorit, ni låg medvetslös så länge att vi fruktade-
-att ni blivit en av de odöda. Några nyheter från kanalen?
Vi håller den för tillfället.
- Ja! - Ursäktar ni mig?
Miss Bennet.
Mr Darcy.
- Ni ser ut att ha återhämtat er. - Ja, tack.
Utan er hade jag inte överlevt. Ni har räddat mig på mer än ett sätt.
Det ni sa mig på Hingham Bridge...
- Hörde ni mig? - Ja.
- Det gav mig hopp. - Om vad?
Att era känslor för mig kan ha ändrats.
Men ett ord från er nu så nämner jag det aldrig mer.
Ni är mitt livs kärlek.
Så jag frågar er nu, till hälften orolig, till hälften hoppfull.
Vill ni göra mig den stora äran att ta mig till er make.
Ja.
Vi har samlats idag för att inför Gud förena den här mannen och kvinnan-
-och den här mannen och kvinnan i heligt äktenskap.
Jag förklarar er härmed som make och hustru.
Och som make och hustru.
Ni kan nu kyssa brudarna.
Svensk text - EarlOfOxford divxsweden.net